Побудова діаграм пластичності з урахуванням механіки локалізації деформацій при одноосьовому розтягуванні - Ogorodnikov, V. A.; Sukhorukov, S. I.; Arkhipova, T. F. (Обробка матеріалів тиском, 2020)
Огородніков В. А., Сухоруков С. І., Архипова Т. Ф. Побудова діаграм пластичності з урахуванням механіки локалізації деформацій при одноосьовому розтягуванні. Oбробка матеріалів тиском. 2020. № 1 (50). С. 147-153. Розглянуто діаграми пластичності, які використовуються в феноменологических критеріях деформовності металів без руйнування в якості характеристик матеріалу. Діаграми пластичності отримують експериментально, шляхом випробування матеріалів на розтяг, кручення, стиснення і інших видах випробувань з подальшою апроксимацією. При випробуваннях в умовах одноосного розтягу руйнування часто передує локалізація деформацій у вигляді утворення "шийки". В цьому випадку напружений стан в шийці стає об’ємним і виникають проблеми розрахунках. Виникає необхідність врахування при розрахунку як показників напруженого стану, так і накопиченої інтенсивності деформацій до моменту руйнування. У роботі розглядаються питання, пов’язані з механікою розвитку шейкоутворення в умовах розтягування. Виконано аналіз впливу різних чинників, а саме схеми напруженого стану, градієнта деформації та історії деформування на величину граничної інтенсивності деформацій. Розроблено методику розрахунку граничних деформацій при побудові діаграм пластичності в умовах локалізації деформацій при одноосьовому зростаючому впливі. «Аномальне» підвищення пластичності при зростанні показника напруженого стану пояснюється впливом трьох чинників: градієнта деформації, історії деформування і третього інваріанта тензора напруги. Діаграма пластичності стали Ст. 3 демонструє кількісне вплив трьох чинників на величину граничної деформації в розтягнутому до руйнування зразку. Сумарне значення завищення граничної деформації становить 35 %.